SININEN POLKUPYÖRÄ 3:3
Syksy 1943
Nuori mies ei ole vielä heittänyt. Jos hän saa 4-2-1, olette hävinneet.
Häviö! Odota Mathias. istu alas.
Näytä heille, kuka olet.
Revanssi!
Ilmoitan ... tämä on käsky. Kukaan ei saa tehdä mitään.
Käsky ... Kukaan ei saa tehdä mitään ...
On aina kyse kuolleilleden lisäämisestä kuolleilla.
On heitettevä saksalaiset ulos ja heidät, jotka ovat heidän puolellaan.
Vaikka ihmisiä kuolee lisää.
Isä!
Panttivangit ammutaan kello 18.
Elleivät syylliset ilmoittaudu -
- tai heitä ei ole paljastettu.
Isä?
Isä ... ei voi olla totta.
Häivy!
Raoul, seis!
Isä ...
Isä!
Isä ...
Isä ... isä!
Isä!
Saksalaiset poliisit ovat vieneet ruumiin, mutta saatte sen ...
Surunvalitteluni.
Ymmärrän surunne.
Ainoat vastuulliset ovat antiranskalaiset terroristit.
He ovat hulluja. Sanokaa niin toisillenne.
Näkemiin.
Hän nukkuu nyt. Vähintään 24 tuntia.
Pikku raukka oli aivan tolaltaan.
Anna hänen olla ...
Isä ...
Nuku ... nuku, oma enkelini!
Nuku kauan.
François, kamalaa, mitä on tapahtunut.
- Miten sait tietää tästä? - Sattumalta.
Olin järjestämässä joitakin asioita täällä päin.
- Mitä asioita? - Asioita.
- Oletko kuullut Laurentista? - En.
Oletko?
En.
Vakuutan sinulle.
Mikä on?
François ...
- Olet muuttunut. - Miten?
Olet erilainen.
Älä kysy minulta, Camille.
Pidän teistä niin hyvää huolta kuin voin.
Jos vain on jotain, ottakaa minuun yhteyttä.
Camille?
Camille, minulla on nälkä.
- Pyydän Suzannea tuomaan jotain. - Odota ...
Tule tänne istumaan.
Kiitos.
Älä minua kiitä.
Kaikkien niiden viikkojen aikana, kun sinulla oli kuumetta .
- ja hourit, kuuntelin sinua ...
Kutsuit rakasta isääsi, mutta myös Laurentia..
Ja joskus minua.
Nyt pystyn paremmin ymmärtämään sen, mitä Laurent sanoi.
"Olemme yhteenkasvaneet kuin maa ja pensaat."
Katso tuota pientä lasta ...
Hän saa kiittää sinua elämästään yhtä paljon kuin Laurentia ja minua.
Nyt olemme erottamattomat.
Camille?
Oletko se sinä?
Laurent!
Laurent ...
Lähden taas ennen aamunkoittoa.
Milloin tämä sota loppuu?
- Mitä sinä nyt teet? - Olen mukana yhdessä tehtävässä.
Kaikki kuolleet ...
Kaikki kuolleet! Mieletöntä.
Mene ylös Camillen luo.
Hän odottaa sinua.
En tiedä mitään!
Mitä te teette? Päästäkää hänet! Hän ei ole tehnyt mitään.
Hiljaa, neiti Delmas, muuten saatte tulla mukaan.
Eikö teillä ole tarpeeksi syyttömiä?
Laurent d'Argilat on lähetetty Lontoosta koodinimellä "Beaunier".
Hän on ollut mukana useissa attentaateissa Bordeaux:n seudulla.
Rouva d'Argilat kertoo meille tietämänsä, ja saa sitten mennä.
Äiti ...
- Minne menet, äiti? - Äiti tulee takaisin.
Odotatko minua?
Olet täällä Suzannen ja Léan kanssa.
- Lähden näiden miesten kanssa. - Oletko poissa kauan aikaa?
En ...
Se riippuu Teistä itsestänne.
- Rauhoitu, et tiedä mitään. - François ... Muskatti.
Hyvää sunnuntaita.
Ota päällesi villapaita. Jotain ...
Äiti!
Muskatti ...
François ... Muskatti.
Missä hän on? Mitä olette tehneet hänelle?
Mitä olet ystäviesi kansssa tehnyt Camillelle?
Varoitan sinua, Mathias ... jos hänelle tapahtuu jotain, tapan sinut.
- Ymmärrätkö? - Älä hermostuta minua, Léa.
Kommandantur on pidättänyt Camille d'Argilatin. Tiedäkö miksi?
- Koska siihen on syy. - Syy?
- Tiedät, ettei hän tiedä mitään. - Hänen miehensä on ehkä terroristi.
Ehkä hän tietää enemmän kuin sinä. Mutta siitä et kai pitäisi?
- Terroristi? Ei pikku ystäväni ... - En ole mikään pikku.
Ja hän on terroristi. Laurent! Laurent!
Jopa kommunisti ja kutsuu itseään "Beaunieriksi".
Mutta sinä tunnet hänet hyvin.
Miten kommunisti nussii?
- Sattuiko sinuun? - Älä koske minua!
Mathias Fayard, vihaan sinua!
Pahinta kaikessa on, että olet saanut kasvaa Montillacissa.
Annamme kommunistin vaimon märäntyä!
Saammepa nähdä, jos edellen olet yhtä hankala!
Mikä sinun oikein tuli?!
Mitä, jos he pidättävät sinut?
Miten käy sille pikku pojalle, josta olet vastuussa?
Tulin niin vihaiseksi nähdessäni heidän vievän Camillen.
Adrien ... isän kuolema on pitänyt minua poissa toiminnasta.
Haluan olla taas teidän kanssanne. Teen, mitä tahansa.
Léa ... Vastarintaliike tarvitsee sotilaita.
Voinko minä olla sotilas?
Voit hyvin. Mutta en halua sitä.
- Mitä teemme Camillen kanssa? - Mitä voin tehdä?
Voimme siis vain rukoilla?
Rukoilla ... niin, voimme rukoilla.
Millaiseksi kuvittelet Jumalan?
Kenen puolella hän on?
- Adrien, en enää ymmärrä sinua. - En minäkään ymmärrä.
Miten hän voi sallia sen tapahtuvan? Olen yrittänyt selvittää sitä muille.
Mutta en pysty selvittämään sitä itselleni.
Jumala ei ole läsna tässä sodassa.
Kaikki murhat, kidutukset, kauhu ...
Juutalaisten merkit, sinetöidyt junat, "evakuointi itään" ...
Jos me voitamme ...
... tulemme aina itkemään sitä, mitä olemme nähneet.
Ja ne junat, jotka menevät sinne, Jumala yksin tietää ...
Kyllä ... Jumala tietää.
Ne ajavat lapsia kuolemaan, kokonaisia perheitä, -
- kauheaan kuolemaan.
Miksi?
Kärsivällisyyttä, Léa.
Muskatti ...
Kultaseni ... Ihana nähdä sinua.
Näytät väsyneeltä.
- Et saa ottaa matkalaukkua ... - Käy pidemmälle, saat syötävää.
En nähnyt häntä enää.
Hän ei edes ehtinyt näkemään lastenlastaan.
Léa ...
Léa!
Avaa!
Neiti Léa ...
- Léa, Avaa nyt. - Menkää tiehenne!
- Sinun tätisi ... - Tiehenne!
Menkää ...
Antakaa minun olla! En halua enää nähdä teitä ...
Näittekö everstin kasvot? Hän, joka ei koskaan naura.
Hänen on täytynyt nauraa yhden kerran.
Kuten Hitler, pistäessään Pariisin taskuunsa!
Serkku-tyttöni! Oletko odottanut?
- Mikä Fräuleinin nimi on? - Fernande.
Fernande ...
Tapaamme täällä huomenna samaan aikaan.
- Puhun suoraan. - Ssh, ihmiset katsovat.
Sovit tapaamisen kanssani tänne, missä tapaat paska ystäviäsi!
Koska Te halusitte puhua kanssani, ja asianne oli kiireellinen.
Ja olin täällä saadessani viestinne. Haluatte kaiketi puhua Camillesta?
Päästä minut!
Teillä on siis ollut ikävä minua. Olen liikuttunut.
Teillä ei tunnu olevan tylsää huumorinne kanssa!
Miehitysarmeijan huvittaminen on epäkiitollinen puuha.
- Mutta siinä on joitakin etuja. - Siksi siis olette heidän narrinsa?
Ne "edut" ovat kai tuoneet Teidät luokseni?
Olette matkustaneet pitkän matkan turhaan.
Olen järjestänyt sen. Camille on siirretty Mérignacin vankileirille.
Mitä?
Milloin hän pääsee vapaaksi?
Nyt vaaditte minulta liikaa. Mutta asia edistyy.
Sillä aikaa, kun sinä liehut päivällisillä, ryömii hän mudassa.
Tiedän sen, Léa.
Myös päivällisillä on mutaa.
Tiedättekö, että Raphaël on kuollut?
Häntä kidutettiin yli kuukauden verran.
Hän oli selvillä minun toimistani, -
- muttei kertonut mitään.
Setäni kertoi minulle ...
"Evakuointi itään" ...
Onko totta, että jopa lapsia tapetaan?
Valitettavasti kyllä, Léa.
Pelkään tästä tulevan pahempaa kuin mitä voimme kuvitellakaan.
Miten Te sitten edes voitte puhua heidän kanssaan, tai naurattaa heitä?
Léa ...
En voi sanoa mitään.
Mutta luota minuun, Jumalan tähden.
Miksi, Léa?
Minulla oli lapsuudenystävä.
Hänestä tuli miliisisotilas.
Eräänä yönä ...
Kaksi vuotta sitten ...
... Maillamme ...
... hän raiskasi minut.
- Minun on nyt mentävä. - Ei.
Jää. Sinun on jäätävä.
En ole kertonut sinulle kaikkea.
Olen ollut sängyssä Laurentin kanssa.
Tiesin sen. Miksi kerrot siitä?
Älä puhu siitä enää.
Ei kenellekään.
Rakastan sinua.
- Saanko ottaa äidin peilin? - Ole hyvä.
Etkö voi jäädä vielä päiväksi? Otto on poissa sinun täällä ollessasi.
En voi jäädä Pariisiin. Pikku Laurent tarvitsee minua.
Menen tapaamaan Camillea.
Léa, ymmärrän hyvin, ettet siedä sitä ...
Hän on saksalainen, siis peto ...
Kaikista saksalaisista ei ole tullut sitä vain yhtäkkiä.
Et saa tuomita häntä.
- Rakastan häntä niin paljon. - Tiedän sen.
Tiedän sen.
- Pyydän anteeksi eilistä. - Minun pitäisi pyytää sitä sinulta.
Oletko edelleenkin pikkusiskoni?
Olen.
- Näkemiin, François. - Älkää unohtako minua!
- Älkää unohtako Camillea. - Luottakaa minuun.
Odotanko vain kiltisti hänen ruumistaan?!
- Ette saa tehdä mitään varomatonta. - Kiitos samoin.
Miksi?
Olette huonossa seurassa!
- Olette muuttunut eilisestä. - Te ette valitettavasti muutu.
Koska kerran ette ymmärrä mitään ... sovitaanko tapaamisesta sodan jälkeen?
Tapaamisesta kenen kanssa? Kuolleiden vai elävien kanssa?
Léa!
Sisään.
Hyvää päivää, Léa. Suzanne sanoi Teidän haluavan puhua kanssani ...
- Kyllä, herra Fayard. - "Herra Fayard"?
- Saanko istua alas? - Se ei ole tarpeen.
Ette tarvitse silmälaseja. Tiedätte hyvin, mitä siinä lukee.
Loppu on mielenkiintoisempi :
"Kun Herra Fayard on suorittanut viimeiset maksut, -
- perutaan pantti koskien " Montillacin tilaa" -
- hänen edukseen, ja ainoastaan hänen."
- Mitä tämä tarkoittaa? - Léa ...
Neiti Delmas!
Jo ennen isänne kuolemaa ... Jumala häntä siunatkoon ...
... olimme konkurssin partaalla.
Pankin kuultua herra Pierren kuolemasta, -
- halusivat he paloitella tilan. Ja koska Te olitte sairas, maksoin minä.
- Se on paljon rahaa. - Olen säästänyt.
- Siinä kaikki. - Ei, Victor!
Kellarista puuttuu 20.000 viinipulloa. Kenelle olette myyneet viinin?
Kenelle?
Niille, joilla oli rahaa maksaa.
Saksalaisilleko?
Ei ainoastaan saksalaisille.
- Haluatte siis Montillacin. - En.
Ette ole vielä herra. Etta maksa viimeistä osaa varastetuilla rahoilla!
En ole varastanut mitään. Montillac on myös minun.
- Hiljaa! - Ajattelin, voivamme järjestää ...
Kaikki on järjestetty. Kirjoittaa alle ja lähtekää.
Mikä tämä on?
Te myönnätte myyneenne viiniä, joka ei ollut Teidän, -
- ja käytitte rahat lunastaaksenne pantin omaksi hyödyksenne.
Kirjoitan alle, että olen Teille velkaa palkkanne.
Pyydän Teitä lähtemään.
Lähtemään?
Käykää kauppojanne saksalaisten kanssa muualla.
Ei voi olla totta ... olen syntynyt täällä kuten Te.
Vaimoni on haudattu tuonne taakse hautausmaalle.
Jos lähden ...
- Ette voi tehdä tätä. - Ette Tekään voineet, Victor.
Olkaa hyvä ja menkää.
Hyvästi, Victor.
Jotkut piilottelevat tavaroita ...
Mutta Teillä ei näytä olevan mitään. Menettekö tapaamaan sulhastanne?
No, eipä se minulle kuulu ...
Seuraava!
- Ketä olette menossa tapaamaan? - Camille d'Argilat.
Haemme hänet saliin.
Menen mukaan.
Léa ...
Kätesi ovat tulikuumat!
Onko sinulla kuumetta?
Mitä kuuluu?
Vierailu salissa on kielletty. Minun piti nousta ylös.
- Miten Laurent voi? - Hän on ihana.
Hän on hauska, lahjakas ...
Puhun koko ajan sinusta.
Hän odottaa sinua.
Katso ...
Hän on tehnyt ... tämän sinulle.
Mitä he ovat tehneet sinulle, Camille?
Kerro.
Olen kuolemanväsynyt, mutta selviän kyllä.
Ei ole lämmin.
Saan sinut kyllä ulos täältä, Camille.
Miten?
En tiedä, mutta onnistun kyllä.
- Lupaan sen sinulle. - Kiitos.
Kiitos ...
Ajattelen teitä koko ajan.
Olen uskovainen, -
- mutta ensikädessä uskon teihin.
- Kerro lisää Laurentista. - Kummasta?
Kummastakin.
He voivat hyvin.
Oh, tämä sade ...
Haeme pienen asevaraston kolmen viikon kuluttua.
Ehkä aikaisemmin. Riippuu maihinnoususta.
- Tekevätkö he maihinnousun? - Kyllä. Mutta en tiedä milloin...?
Adrien, haluan puhua kanssasi.
Meidän on saatava Camille ulos.
Se on mahdotonta.
Niin suuri toimenpide yhden ihmisen vuoksi on aivan liian suuri riski.
Muuten hän kuolee. Eikö se sitten ole suuri riski?
Mayenne on sitä vastaan.
"Mayenne, Mayenne" ... Kuka on tämä Mayenne?
Olemme armeija sodassa. Mayenne antaa käskyt, me tottelemme.
Juuri nyt emme voi tehdä mitään Camillen eteen.
Uskotko minua?
En.
Lopultakin tulit luokseni.
Olen varma, että sinunkin teki mieli.
Rakastamme toisiamme.
Et tiennyt sitä, mutta minä tiesin sen.
Sano vain, jos haluat jotain.
Voin antaa sinulle nyt kaiken.
Minusta on tullut ...
Ei johtaja, mutta ...
Eräänlainen johtaja.
Ja se muuttaa kaiken.
Asun täällä vain väliaikaisesti.
Odota vain.
Jos menemme naimisiin ... ei, ei ...
Jos me menemme naimisiin.
Emme pidä kiirettä.
Mutta, jos menemme naimisiin, asumme Montillacissa.
Ja isäni tulee tietysti takaisin. Olit kova häntä kohtaan, Léa.
Se haavoitti minua kovasti.
Annan sinulle anteeksi, koska tulit luokseni.
Odota vain ...
Meistä tulee onnellisia.
Teetkö Camillelle sen, mitä olet luvannut?
Kyllä, rakkaani. Kaiken, mitä pyydät minulta.
Léa! Léa ...
Sinusta tulee vaimoni ...
Minulla on ihanan lämmin.
Nuku vain, kultaseni.
Äitisi tulee pian kotiin.
Léa, rakastan sinua.
Minäkin rakastan sinua.
Léa!
Léa! Rouva Camille on tullut takaisin.
Äiti!
Äiti! Äiti!
Adrien kuuli hänen vapauttamisestaan ja pyysi meitä tuomaan hänet tänne.
- Kiitos, Loïc. - Näkemiin, neiti.
Sattuuko sinuun, äiti?
Ei.
- Halusin sanoa kiitos. - Istu alas.
En.
Olemme kummatkin saaneet, mitä halusimme.
Et tule koskaan enää koskemaan minua, ymmärrätkö?
Hyvästi, Mathias.
Odota, Léa!
- Meidän on puhuttava isäni kanssa. - En puhu kenenkään teidän kanssa.
Naiset!
Ei se ole niin vaarallista.
Katso minua.
Minäkin uskoin teistä tulevan parin, kun olit 10-vuotias. Olitte ystäviä.
Mutta katso, mitä sinusta on tullut!
En ole isäsi, joka puhuu sinulle.
Vaan toinen. Se ... miksi sitä voisi kutsua?
Sinäkin olet muuttunut.
Vaikka Léa heittikin minut ulos kuin vanhan paskan, -
- toivon hänen löytävän jonkun muun kuin sinut.
Saat luvan syödä paska ystäviesi kanssa.
Istu alas ja syö.
Kevät 1944
Miliisillä on vapaat kädet.
Olemme suunnitelleet operaation 1.5. Kuinka monta miestä teillä on?
Noin 60. Sinun, Aristide, ja kolmelta tilalta lähellä Pessacia.
Kivenhakkaajan luona ...
Loïc? Minä täällä.
- Miten hän voi? - Paremmin.
Eikö sinulla ole mitään hänelle?
- Tulen Montillaciin tänä yönä. - Se on aivan liian vaarallista.
Haluan nähdä hänet, koska en tiedä, milloin seuraava kerta tulee.
Kuulin miliisisotilaan saaneen hänet vapaaksi. Kummallista ...
Ja sen jälkeen ... jäätkö sinne?
Lähden Ageniin. Sen jälkeen en tiedä ...
Olet tehnyt niin paljon hänen eteensä.
On niin vaikea kiittää sinua kylliksi.
Onko?
Sinulla ei ole siis mitään sanottavaa?
Paskiainen ...
Aristide.
Kiiruhtakaa! Loïc on pidätetty eilen illalla.
He pakottivat hänet puhumaan. Raukka on kuollut ...
- Kuka on voinut paljastaa hänet? - Nyt teidän on vain lähdettävä.
Meidän on varoitettava muita. Miliisi on täällä 10 minuutissa.
Otan rouvan ja pojan mukaani.
Lopettakaa nyt tuo tunteilu!
Rakkaani ...
Tulkaa!
- Pitäkää huolta heistä. - Kyllä.
Kiiruhda, Léa!
- Tule mukaamme, Suzanne. - Minulle ei voi tapahtua mitään.
Olen vain ranskalainen. Se ei ole kai mikään rikos.
Kiiruhtakaa. Kuka muu hoitaisi Montillacia?
- Minne menemme? Tuliko isä? - Kyllä, hän oli täällä ...
Ei väliä, jos laiva hukkuu.
Kapteeni ei ole paikalla.
Otamme talon.
Siinä he ovat ...
Katsokaa! Eikö olekin kaunista?
"Vapautus"! Pahus!
Säästä patruunoita!
- Rikommeko kaiken? - Toimeen!
Täällä ei ole ketään.
Murskaamme kaiken!
Aristide, haluan tehdä jotain.
Jos haluatte, neiti Léa ... Tarvitsemme kaikkia.
Älä kutsu minua "neidiksi".
Herra eversti ... Tässä vieraanne.
Tapaan yhteysmieheni Pariisissa, sir ...
Herra eversti?
Tulette aivan liian aikaisin.
Sota ei ole vielä loppunut.
Te olette "Mayenne"!
Tiesin sen.
Minun on jatkettava.
Näkemiin, sotilas. Pidä hyvää huolta itsestäsi.
Näkemiin, herra eversti.
"Uneksien olen kulkenut autiolla polulla. "
"Uneksien olen kulkenut autiolla polulla ... "
"Maurice on viettänyt hyvän joulun. "
"Maurice on viettänyt hyvän joulun... "
Tulkaa.
"Philémon haluaa 6 pulloa Sauternea. "
Maihinnousu!
Liittoutuneet!
Laulat nuotin vierestä!
Maihinnousu tapahtuu kolmen vuorokauden sisällä.
Jatkamme operaatiotamme. Sota sotaa vastaan.
Tuon heidät Sidoinen tilalta. Joku oli ilmiantanut heidät.
Emme ole enää turvassa. Lähdemme tilalta huomenna.
Haluan kiittää teitä. Kiittää teidän rohkeuttanne, -
- teidän uskollisuuttanne .
- ja uskoanne.
- Léa, haluan sanoa ... - Ssh, Victor.
Laurent ...
Ei!
Kranaatti!
Adrien, ei!
Äiti ...
Camille! Camille!
Ei!
Mitä teet?
Senkin sika!
Isäni ...
He halusivat tappaa isäni ...
Mathias ...
Léa ... en pysty näkemään sinua ...
Mitä sota on meistä tehnyt?
Mitä sota on meistä tehnyt ...?
Minun on nälkä ... Minulla on jano ...
Ei, et ole janoinen.
Kyllä, ja olen peloissani ja väsynyt.
Mitä muuta herra ... onko kaikki hyvin? Tule ...
- Saanko kupongit? - Kyllä ...
Kiitos.
Minulla ei ole rahaa, mutta minulla on tämä ...
- Vastarintaliikekö? - Lainaan pyöräänne.
Françoise, rakas siskoni, kirjoitan sinulle jostakin.
Mistä, en tiedä. Keskeltä Ranskaa, maalaiskoulusta.
Täällä on tyhjää. "Sodan ansiosta", -
- kuten eräs tapaamamme lapsi sanoi.
Kirjoitan "me", sillä Camillen poika Laurent on kanssani.
Françoise, Camille on kuollut.
Kerron siitä käsittämättömästä. Näemme Pariisissa.
Tulenkohan ennen kirjettä? Mistä löydän junan? Tai postimerkin?
Minulla ei ole muita kuin sinut.
Missä Laurent on? Onko hän elossa?
Missä on poikasi isä?
Missä on maamme?
Ajattelen sunnuntaipäiviä, jolloin perheemme lähti keinuvalle merelle.
Nyt maa on se, jota ei voi hallita.
Rakkain terveisin, Léa.
Miksi Léa on katolla?
Voidakseen nähdä saksalaisten lentokoneet.
Täällä haisee.
Luuletko sinä sitten tuoksuvasi hyvältä?
Lentokoneita! Lentokoneita!
Saatana.
Amerikkalaisia!
Amerikkalaisia ... amerikkalaisia!
Léa, hyvä Jumala!
Olet elossa!
Mitä on oikein tapahtunut?
Albertine!
Léa on tullut!
Onko se totta?! Kuka on tämä pieni poika?
Laurentin ja Camillen poika.
Hänen on nälkä.
- Saat maa-artisokkia. - Mitä on maa-artisokka?
Se maistuu hyvältä ...
Hänen äitinsä on kuollut.
Camille ... Myös Adrien.
Miliisi tappoi vastarintaliikkeen väkeä talossa, jossa piilouduimme.
Se oli verilöyly.
Minulla on kirje Françoiselle.
- En saanut sitä koskaan postiin. - Françoise on täällä.
- Hae hänet. - Ei ...
Sinun on paras mennä hänen luokseen. Hän on vanhempiesi huoneessa.
Minua hävettää.
Minua hävettää ...
Pikkusiskoni ...
He sylkivät päälleni.
Ja vielä pahempaa ...
Kaikki ne huudot. Naiset, jotka huusivat ...
Missä pikku Pierre on?
Naapurin luona.
Ja hänen isänsä?
Hän on haavoittunut ja joutunut vangiksi Vosgeseilla.
Onko hän pahasti haavoittunut?
En tiedä ...
Hän uskoutui sairaanhoitajalle.
Sairaanhoitajan vaimo antoi minut ilmi.
Françoise ...
Tunnetteko upseerin nimeltä Laurent d'Argilat?
Hän on tuolla.
Laurent!
- Sinun isäsi ... - Poikani!
Onko totta, että suutelit minua minun nukkuessani?
Tietenkin.
Missä Camille on?
18. marraskuuta 1944. Rakas Léa
Lopultakin olen saanut luvan taistella.
Ajatelkaa, minulle tarjottiin prefektin virkaa.
4 vuotta kumarteluja ja pokkailuja puunatuilla lattioilla saa riittää.
Nyt tiedätte minun olleen komennustehtävässä koko ajan.
Te syytitte minua kaikesta mahdollisesta pahasta.
Ja se oli silloin tällöin aika huvittavaa.
Teidän joskus kovat huomautuksenne olen unohtanut.
Laurent on kertonut Camillen kuolemasta ja Teidän rohkeudestanne.
Hän on niin neuvoton ja kiitollinen, että voisi helposti rakastua Teihin.
Silloin Te voittaisitte ja minä häviäisin.
Odotitko jota kuta?
En.
Odotin erästä, joka ei koskaan tullut.
Joten nyt en odota ketään.
Léa, en tiedä, miten sanoisin sen ...
Anna sitten olla.
Nyt on liian myöhäistä ...
Ehkä liian aikaista.
Sinulle tyypillistä.
Puhuin Françoisin kanssa jonkin aikaa sitten.
Sinun kanssasi on aina joko myöhässä tai etuajassa.
Laurent ... kaikki nämä vuodet ...
... niin hirvittävät ...
Niin hirvittävät ... Se ei ole edes sinun takiasi ...
Minulla on kolmen päivä loma.
Voisimme lähteä Roches-Blanchesiin siskosi ja poikien kanssa.
Voisit rentoutua.
Montillac on pantu myyntiin. Tiesitkö sen?
Tiesin.
Mutta haluan sanoa ...
Voit olla Roches-Blanchesissa niin kauan kuin haluat.
Oletko kuullut Françoisista?
Milloin?
Kirjoitan Teille viimeisen kerran sanoakseni rakastavani Teitä.
Rakastan Teitä. Tiedätte sen hyvin. Mutta jos rakastatte Laurentia ...
Pyydän anteeksi tuttavallisuuttani, toivon Teidän olevan onnellisia.
Mutta, jos ajattelette hiukan minua, -
- pystyn taikatemppuihin, kuten tiedätte.
Jumala ja sattuma olkoon kanssamme.
Rakastan Teitä. François Tavernier.
- Hyvää päivää, neiti Delmas. - Hyvää päivää, herra asianajaja.
- Sujuiko matka hyvin? - Kyllä kiitos.
Edellispäivänä ja eilen ei täällä käynyt ketään.
Mutta tänään oli kolme paria. Yhdestä parista oli vain herra täällä.
- Siis kaksi paria ja yksi herra? - Aivan.
Ne kaksi eivät olleet kiinnostuneita, mutta se herra odottaa sisällä.
- Hän on myös häipynyt. - Tunsitteko hänet?
En.
Léa!
Léa?
- Tiedättekö missä hän on? - Neiti Léa?
Hän tekee retken muistoissaan.
Eli mitä?
Mitä teet?
Päätä nyt.
Jään tänne.
Tuletteko? Olemme myöhässä.
François!